Архів:Ревізькі казки Волинської губернії
![]() |
РЕВІЗЬКІ КАЗКИ ВОЛИНСЬКОЇ ГУБЕРНІЇ |
![]() |
Проєкт Архіви |
![]() |
ДОВІДКА | ПОКАЖЧИКИ | 1795 | 1806 | 1811 | 1816 | 1834 | 1850 | 1858 | Після 1858 | БІБЛІОГРАФІЯ | ОБГОВОРЕННЯ |
Ревізькі казки — документи, що відображають результати проведення ревізій податного населення Російської імперії у XVIII — 1-й половині XIX століття, що проводилися з метою подушного податкового обкладення населення. Ревізькі казки були поіменними списками населення, в яких вказувалися ім'я, по батькові та прізвище власника двору, його вік, ім'я та по батькові членів родини із зазначенням віку, стосунків до глави сім'ї. До ревізьких казок (крім 1, 2 та 6 ревізій) включалися особи чоловічої та жіночої статі, але у зведених таблицях жіноча стать ніколи не фігурувала.
У містах ревізькі казки складалися представниками міського управління, в селищах державних селян — старостами, в приватних володіннях — поміщиками або їх управителями.
У проміжках між ревізіями ревізькі казки уточнювалися. Здійснювалася фіксація наявності або відсутності особи на момент поточного обліку, причому в разі відсутності фіксувалася причина (помер, на втіках, відселений, в солдатах і т. п.). Всі уточнення ревізьких казок ставилися до наступного року, тому кожна «ревізька душа» вважалася наявною до наступної ревізії навіть в разі смерті людини, що дозволяло державі з одного боку підвищувати збирання подушного податку, а з другого створювало умови для зловживань (цей факт отримав відображення в творі Миколи Гоголя «Мертві душі»).
Сьогодні матеріали ревізьких казок є одним з джерел в генеалогічних дослідженнях.