Словник української мови (1927)/змітати
◀ змістовний | Словник української мови З змітати |
змітка ▶ |
|
Зміта́ти, та́ю, єш, сов. в. змести́, змету́, те́ш, гл. Сметать, сместь. Як мітлою зметено. Ном. № 1908. Вітер пил з землі змітає. К. Псал. 2.
◀ змістовний | Словник української мови Борис Грінченко З змітати |
змітка ▶ |
|
Словник української мови — З
змітати
Борис Грінченко
1927
Зміта́ти, та́ю, єш, сов. в. змести́, змету́, те́ш, гл. Сметать, сместь. Як мітлою зметено. Ном. № 1908. Вітер пил з землі змітає. К. Псал. 2.