Словник української мови (1927)/зміїний
◀ зміїв | Словник української мови З зміїний |
зміїтися ▶ |
|
Зміїний, а, е. Змеиный. З того часу острів той зветься зміїним. Стор. МПр. 113. Зміїне сало. Гринч. I. 157. Зміїний ко́рінь. Раст. Vincetoxicum officinale L. ЗЮЗО. I. 141.