Словник української мови (1927)/знагодитися
◀ знагла | Словник української мови З знагодитися |
знадвірній ▶ |
|
Знагоди́тися, джу́ся, ди́шся, гл. Случиться. Закр.
◀ знагла | Словник української мови Борис Грінченко З знагодитися |
знадвірній ▶ |
|
Словник української мови — З
знагодитися
Борис Грінченко
1927
Знагоди́тися, джу́ся, ди́шся, гл. Случиться. Закр.