Словник української мови (1927)/знахуровитий
◀ знахурка | Словник української мови З знахуровитий |
значення ▶ |
|
Знахорови́тий и знахурови́тий, а, е. Умеющий знахарствовать. А його жінка та була якась знахоровита. Чуб. II. 12.
◀ знахурка | Словник української мови Борис Грінченко З знахуровитий |
значення ▶ |
|
Словник української мови — З
знахуровитий
Борис Грінченко
1927
Знахорови́тий и знахурови́тий, а, е. Умеющий знахарствовать. А його жінка та була якась знахоровита. Чуб. II. 12.