Словник української мови (1927)/зобувати
◀ зобува | Словник української мови З зобувати |
зобуватися ▶ |
|
Зобува́ти, ва́ю, єш, сов. в. зобу́ти, бу́ю, єш, гл. Обувать, обуть. КС. 1883. II. 379. Мнж. 13. Посилає рано по воду не зобуту, не зодягнену. Чуб. V. 765.