Словник української мови (1927)/зрівняти
◀ зрівнюватися | Словник української мови З зрівняти |
зрівнятися ▶ |
|
Зрі́внювати, нюю, єш, сов. в. зрівня́ти, ня́ю, єш, гл. 1) Сравнивать, сравнять. Зрівняв землю, покрив дерном. Шевч. 204. І з землею зрівняють тебе. Єв. Л. XIX. 44. Смерть усіх зрівняє. Харьк. *2) Сравнивать, сравнить. Сл. Нік.