Словник української мови (1927)/зуповний
◀ зупинятися | Словник української мови З зуповний |
зуривочний ▶ |
|
Зупо́вний, а, е. Полный. Треба, кажуть, ізозвати зуповную раду, щоб і військо з Запорожжя було на раді. К. ЧР. 26.
◀ зупинятися | Словник української мови Борис Грінченко З зуповний |
зуривочний ▶ |
|
Словник української мови — З
зуповний
Борис Грінченко
1927
Зупо́вний, а, е. Полный. Треба, кажуть, ізозвати зуповную раду, щоб і військо з Запорожжя було на раді. К. ЧР. 26.