Словник української мови (1927)/зуритити
◀ зуривочний | Словник української мови З зуритити |
зурка ▶ |
|
Зури́тити, чу, тиш, гл. — собі́ кого́. Почувствовать к кому отвращение. Шух. I. 45.
◀ зуривочний | Словник української мови Борис Грінченко З зуритити |
зурка ▶ |
|
Словник української мови — З
зуритити
Борис Грінченко
1927
Зури́тити, чу, тиш, гл. — собі́ кого́. Почувствовать к кому отвращение. Шух. I. 45.