Словарь української мови (1924)/зола
◀ зокола | Словарь української мови З зола |
золза ▶ |
|
Зола́, ли́, ж. 1) Зола. Лучче їсти хліб з золою, та не жити з чужиною. Ном. № 14198. 2) Щелочь. 3) Сырой холодный вѣтеръ осенью или весной. Вітер з золою. НВолын. у.