Словник української мови (1927)/змудрувати
◀ з-мудра | Словник української мови З змудрувати |
змулити ▶ |
|
Змудрува́ти, ру́ю, єш, гл. 1) Измыслить. Та ба! не всякий так змудрує, як сам Вергилій намалює. Котл. Ен. VI. 49. 2) Перехитрить. Бабу і чорт не змудрує. Ном. № 9074.