Словник української мови (1927)/зневірніти
◀ зневіритися | Словник української мови З зневірніти |
зневолений ▶ |
|
*Зневірні́ти, ні́ю, єш, гл. Подурнеть, известись. Од постування геть зневірнієш. Крим.
◀ зневіритися | Словник української мови Борис Грінченко З зневірніти |
зневолений ▶ |
|
Словник української мови — З
зневірніти
Борис Грінченко
1927
*Зневірні́ти, ні́ю, єш, гл. Подурнеть, известись. Од постування геть зневірнієш. Крим.