Словник української мови (1927)/зрання
◀ зранку | Словник української мови З зрання |
зратитися ▶ |
|
Зра́нку, зра́ння, нар. = Зра́на. Приходили люди зранку. Рудч. Ск. II. 168. Орав же я зрання до полудня, доки не прийшла на серденьку туга. Чуб. V. 157.