Словник української мови (1927)/каратись
◀ карати | Словник української мови К каратись |
караул ▶ |
|
Кара́тись, юся, єшся, гл. Мучиться. Я каралась ввесь вік в чужій хаті. Шевч. 123. Караєшся ти страхом та бідою. К. Іов.
◀ карати | Словник української мови Борис Грінченко К каратись |
караул ▶ |
|
Словник української мови — К
каратись
Борис Грінченко
1927
Кара́тись, юся, єшся, гл. Мучиться. Я каралась ввесь вік в чужій хаті. Шевч. 123. Караєшся ти страхом та бідою. К. Іов.