Словарь української мови (1924)/зостріватися
◀ зострівати | Словарь української мови З зостріватися |
з'остріти ▶ |
|
Зостріва́тися, ва́юся, єшся, сов. в. зострі́тися, рі́нуся, нешся, гл. Встрѣчаться, встрѣтиться. Да піду я селом, улицею, та зострінуся з молодою дівчиною. Чуб. V. 154.