Словник української мови (1927)/знавець
◀ знавати | Словник української мови З знавець |
знавідитися ▶ |
|
Знаве́ць, вця́, гл. Знаток. Желех.
◀ знавати | Словник української мови Борис Грінченко З знавець |
знавідитися ▶ |
|
Словник української мови — З
знавець
Борис Грінченко
1927
Знаве́ць, вця́, гл. Знаток. Желех.