Словник української мови (1927)/знеохочуватися
◀ знеохочувати | Словник української мови З знеохочуватися |
знепритомніти ▶ |
|
*Знеохо́чуватися, чуюся, єшся, сов. в. знеохо́титися, чуся, тишся, гл. Терять, потерять охоту, желание.
◀ знеохочувати | Словник української мови Борис Грінченко З знеохочуватися |
знепритомніти ▶ |
|
Словник української мови — З
знеохочуватися
Борис Грінченко
1927
*Знеохо́чуватися, чуюся, єшся, сов. в. знеохо́титися, чуся, тишся, гл. Терять, потерять охоту, желание.